Tekstet af NG Serier www.nxtgn.org
Vi har aldrig været tættere på, at fange denne mand.
Jeg skiller mig selv ad og rykker det, brik for brik.
Det er det sidste trin i en transformation. Vi kunne forsvinde nu.
Du har lagt en fælde og du opmuntrer Hannibal til at gå ind i den.
- Kan du vide at Hannibal ikke snyder dig? - Det kan jeg ikke.
Jeg er begyndt at stille spørgsmål til dine handlinger, vedrørende mit angreb.
Jeg er ikke længere din terapeut. Du er farlig.
- Antony Dimmond. - Boris Jakov.
- Jeg vil tilbyde dig en hånd, men... - Festen kræver 2 hænder.
Hvor godt kender du Roman?
Du stirrer, med slet skjult foragt, som en mand som gør.
Jeg var hans assistent på Cambridge.
Han var ulidelig selv dengang.
Har du læst hans bøger? De er elendige.
Du ved det, men du er for flink til at sige det. Blink, hvis du er enig.
Det stopper ham ikke i at sidde og skrive en ny bog, hver seks til otte måneder.
Det tager mig seks til otte måneder at skrive en linje.
- Hvorfor? - Digte er svære.
For svært for Roman.
Nemmere for ham at blive akademiker og dissekere andres arbejde -
- end at stå ved sit eget ord.
Man kan værdsætte andres ord, uden at dissekere dem.
Selvom, der er anledninger, hvor dissektion er det eneste at gøre.
God aften.
God aften?
God aften.
Tekstet af NG Serier
Du er virkelig djævlen.
Du virker i hvert fald til at nyde det.
- Du har en sten i hoven. - Djævlen har været et åg -
- i nakken på menneskeheden, siden vi først begyndte at tænke og drømme.
- Jeg derimod, i meget mindre tid. - Du indrømmer du er et åg.
Dufter af slik, æbler og timian.
Du har røget mig i timian.
Røget, glaseret, serveret på et sukkerrør.
Du vil falde af knoglen.
Selvfølgelig. Med alle disse sjældne retter du så nænsomt tilbereder.
Har vi så alle..hver vores smag?
Alle har deres egen aroma.
Kannibalisme var normalt blandt vores forfædre.
Det manglende led, er kun manglende, fordi vi åd ham.
Dette er ikke kannibalisme, Abel. Det er kannibalisme, hvis vi er ligemænd.
Det er kun kannibalisme, hvis du spiser mig.
Men du føler at det er den naturlige orden. Alle bliver spist.
Både fede og slanke.
Med mit sidste ben stående ved siden af mig.
Burde jeg stadig slås med følelsen om at slås eller flygte.
Det kaldes "døende rastløshed".
Kroppen bliver fyldt med adrenalin og føler sig tvunget til at gå-gå-gå.
"Gå-gå-gå"? Jeg er allerede været stået op og skredet.
Dette er posthumt.
Du er ikke død, Abel. Du skal stadig spise.
Nej, jeg skal ikke.
I dette tilfælde, er der ingenting, jeg er tvunget til at gøre.
Men jeg burde ikke spolere eventyret, burde jeg?
Du og dit lille honningkagehus.
Lad det være et eventyr så.
Der var engang...
- Bellissima. - Grazie.
Dr. Fell, jeg håber du oversætter ligeså godt, som du kan valse.
Vores nyest udnævnelse er bekræftet af bestyrelsen, efter lang debat.
Du har eksamineret ham i middelalder italiensk.
Jeg vil ikke benægte at han sprog er, beundringsværdigt.
- Tak. - For a straniero.
Er du bekendt med personlighederne, i præ-renæssances Firenze?
Det tror jeg ikke.
Dr. Fell kunne holde i hans hånd, i hans ikke italienske hånd, -
- en note fra Dante Alighieri.
Vil han kunne genkende den?
Det tror jeg ikke.
Professor Sogliato, vil du ære mig med denne dans?
Selvfølgelig.
"Allegro mi sembrava Amor" "tenendo meo core in man, -
- e ne le braccia avea madoa involta in un drappo dormend."
"Poi la svegliava, e d'esto core ardeo -
- Lei paventoa umilmente pasc, -
appreso gir lo ne vedea piangendo."
Dantes første sonet.
Det fascinerede Cavalcanti. Spisningen af hjertet er et stærkt symbol.
Hvis han er en ekspert i Dante, så lad ham forelæse om Dante, for de studerende.
Lad ham møde dem. Improviseret.
Jeg er glad for at gøre mig fortjent.
Professor Sogliato.
Vi er blandt paladserne bygget 600 år siden.
Af købmændene, kongemagerne, og udnyttere af renæssancens Firenze.
Som udnyttere af moderne Firenze.
Jeg har fundet en fred her, jeg vil bibeholde.
Jeg har næsten ikke dræbt nogen, mens vi har boet her.
Du skabte en åbning hos Palazzo Capponi, ved at fjerne den tidligere kurator.
En simple proces, der kun krævede et par sekunders arbejde, på en gammel mand...
...og et moderat udlæg for 2 sække cement.
Du har ikke længere etiske bekymringer, Hannibal.
Du har æstetiske.
Etik bliver til æstetik.
Du vil hellere holde facaden frem for at vedligeholde den.
Vil du?
Hvis dette handler om min stilling på Palazzo... Da først vejen var ryddet, -
- vandt jeg jobbet på retfærdig vis. Via mine kvalifikationer.
Ja, selv de mest tilfredse fra Firenze, -
- kan ikke modstå vers af Dante der klinger mod væggene med malerier.
En enkelt fra Firenze kan.
Har du seriøst tænkt på at spise professor Sogliato?
At jeg dræber Sogliato nu vil ikke holde freden ved lige.
Din fred er uden moral.
Moral eksisterer ikke. Kun morale.
- Hvordan man har det i dag. - Hvordan har du det i dag?
Jeg tror stadig, jeg har bevidst kontrol over mine handlinger.
Med din fortid i betragtning... Så er det en god dag.
Hvis du tror, du er ved at fange Hannibal, er det det, han vil have dig til at tro.
Du skal ikke narre dig selv, -
- til at tro, han ikke kontrollerer det hele.
Må jeg få tøj på?
Det må du.
- Hvad har du gjort, Hannibal? - Jeg har taget min persondragt af.
Du lader dem se dig.
Jeg lader dem se nok.
Hvordan føles det? At blive set?
Du har ikke ret til at spørge, Doktor Du Maurier.
Du afsluttede vores patient/psykiaterforhold.
Jeg manglede de rette evner til at fortsætte din terapi.
Jeg har aldrig syntes du havde mangler.
Jeg er ked af, jeg ikke skaffede dig en passende terapierstatning.
Er Will Graham stadig i live?
Will Graham var ikke en passende erstatning.
- Hvad var han? - Er dette professionel nysgerrighed?
Næsten.
Stoler du på mig?
Ikke helt.
Tager du min mening om dine intentioner i betragtning?
Mine intentioner?
Menneskelig motivation kan være end grådighed.
Grådighed...
... Og blind optimisme.
Du er optimistisk om at jeg ikke dræber dig.
Due bottiglie di Bâtard-Montrachet e li tartufi bianchi, per favore.
Hallo!
Bonjour! Hr. Jakov, er det ikke?
Vi mødtes i Paris for et par måneder siden.
Undskyld, jeg ville ikke overraske dig, det er bare... her var jeg og der var du.
Jeg glemmer aldrig et ansigt.
- Antony Dimmond. - Rart at blive husket.
- De er svær at glemme. - Hvad laver De i Firenze?
- Arbejder de med romerne? - Doktor Fell?
Jeg hørte, han tog en opgave på Capponi bibliotek.
Ja, han er den nye kurator og oversætter på Palazzo Capponi.
Åbenbart stak den sidste af med en kvinde eller nogens penge, eller begge dele.
Det er den almene opfattelse af det.
- De nåede ikke at møde Roman. - Gjorde jeg ikke?
Jeg havde håbet jeg kunne tisse.
Vent med det. Hvis du har tid, vil min kone og jeg gerne have dig til middag.
Hør.
De foretrækker at spise sammen.
Jeg har holdt cochleahaver siden jeg var ung, -
- og opfodret snegle på urter og vinblade.
Som med os selv, afgøres deres smag af det, de spiser.
Når jeg ikke selv har travlt med at spise mig selv, -
- ville du ønske jeg spiste østers, -
- drak søde vine og smæskede mig i agern.
Bare for at give mere smag?
Ja da. Du gør dem mere smagfulde.
Og jeg dig. Forestil dig, hvordan du vil smage.
Det varer ikke længe, før nogen snupper en bid af dig.
Du bliver klogere, Abel.
At være døende har ikke gjort dig spor kedelig.
Sneglene får sandelig en god oplevelse, -
- når de fedes op på mig i en rødvinsmarinade.
De aner ikke, de skal spises.
Det gør vi.
Hvor godt kender du Fellparret?
Så godt som enhver anden. Hvilket er egentlig ikke.
Er Lydia en af dine venner?
Egentlig ikke.
Jeg vil være overrasket over hun har en. Vi deler en fælles afsky.
Hun tager afstand fra min modvilje.
Hvad har du noget imod?
Roman, hovedsageligt. Lydia er ikke så klog hun kan se det.
Jeg er bare skræmt. Det kan Roman selvfølgelig.
Som han nyder at skabe frygt.
Dante skrev at frygt er næsten så bittert som døden.
Dante var ikke død, da han skrev det.
- Rejser du alene, Antony? - Det er den eneste måde jeg rejser på.
Roman holder foredrag på Studiolo fredag, om Dante.
- Du burde komme. - Lyder tilstrækkeligt djævelsk.
Undgår du kød?
Jeg forsøger ikke at spise noget, med et centralnervesystem.
Østers, agern og Marsala.
Det er hvad romerne ville fodre dyr med for at frembringe smag.
Min mand har nogle sofistikerede smagsløg.
Han går meget op i, hvordan jeg smager.
Er det sådan en fest?
Det er ikke sådan en fest.
Nej, det er det virkelig ikke.
En skam. I var begge pludselig så fascinerende.
- Buonasera. - Buonasera.
Du lod ham gå.
Hvad ville du jeg skulle skal gøre, Bedelia?
Due bottiglie di Bâtard-Montrachet e li Tartufi bianchi, pr favore.
Grazie.
Bedelia.
Han angreb mig.
Er det dit blod?
Nej.
Forsvarede du dig selv?
Jeg var hensynsløs.
Dette var ikke hensynsløs vold. Det var en kontrolleret magtanvendelse.
Jeg ved, hvad der skete.
Gør du?
Han var din patient, før han blev min.
Han døde under din pleje.
Du forsvarede ikke dig selv.
Jeg kan hjælpe med at fortælle den version, du ønsker der bliver fortalt.
Jeg kan hjælpe dig... hvis du beder mig om det.
Vil du hjælpe mig?
I overensstemmelse med min egen smag for pre-renæssance, -
- præsenterer jeg et tilfælde af Pietro della Vigna, -
- hvis forræderi indbragte ham en plads i Dantes helvede.
Han blev vanæret og blindet for at forråde sin kejsers tillid.
Dantes pilgrim bringer ham i det syvende Inferno niveau, forbeholdt selvmord.
Ligesom Judas Iskariot, døde han ved hængning.
Judas og Pietro della Vigna er forbundet i Dantes Inferno.
Forræderi, hængning... derefter forbundet siden oldtiden, -
- billedet vises igen og igen i kunst.
Dette er den tidligst kendte skildring -
- af korsfæstelsen, udskåret på en elfenbenskasse i Gallien, -
- 400 år før Kristus. Den viser døden ved hængning.
Judas, hvis ansigt ser op på den gren, der bærer ham.
På dørene til Benevento katedralen, ser vi Judas hængende med indvoldene ude.
Og her, på en udgave fra det 15 århundrede, -
- af Inferno, hænger Pietro della Vignas krop fra et blødende træ.
Ingen parallelle angreb på Judas Iskariot. Forræderi, hængning, selvdestruktion.
"Io fei gibetto a me de le mie case."
Jeg gør mit eget hjem til min galge.
Hr. Dimmond. Velkommen. Slut dig venligst til os.
Vi skulle lige til at diskutere forholdene i Dante.
Tak for Deres venlige opmærksomhed. Tak.
Synes du, at jeg har sikret min position, professor Sogliato?
Eleverne virker... tilfredse.
Tilfreds?
Jeg troede bifaldet var ganske entusiastisk på en blød måde.
Er Dottore Fell en af dine venner?
Jeg var hans assistent på Cambridge. Hvilke historier, jeg kunne fortælle.
- Gør det. - Hvilken slags ven ville jeg så være?
Ja, hvilken slags ven.
Dottore.
En gennemgang af grusomme tortur instrumenter, -
- appellerer til kendere, de værste i menneskeheden.
Nu hvor endeløse eksponeringer har bragt os ind i det utugtige og vulgære, -
- er det lærerigt at se, hvad der stadig synes ondt for os.
Er den klamme flab af vor underdanige bevidsthed nok til vores opmærksomhed?
Hvilken ondskab har din opmærksomhed, hr. Dimmond?
- Din... - Doktor Fell.
Jeg har ingen moralske illusioner. Havde jeg, var jeg gået til politiet.
Jeg er spændt på, hvilken skæbne der overgik doktor Fell, -
- da vi ser dig her i stedet for ham.
Du skal smide mig på hjul og stejle, -
- for at løsne min tunge. - Du overvurderer -
- min kærlighed til den ægte doktor Fell.
Klart, fandt du ham lige så usmagelig, som jeg gjorde.
Tværtimod.
Vi kan vride os i alle mulige -
- ubehagelige positioner, bare at opretholde fremtoning, -
- med eller uden hjul og stejle.
Er du her for at få mig ind i en ubehagelig position?
Jeg er her for at hjælpe dig, med få dig ud...
Til gensidig gavn.
Observere eller deltage?
Hvad?
I dette øjeblik, observerer eller deltager du?
Observerer.
Du siger, du observerer, men dette... dette er deltagelse, Bedelia.
Vidste du, hvad han ville gøre?
Jeg ville foretrække, at du besvarer ærligt.
- Jeg var nysgerrig. - Du var nysgerrig, -
- om hvad der ville ske. Du var nysgerrig, om hr. Dimmonds gøren.
Hvad jeg ville gøre.
Forudså du vores tanker?
Modstridende tanker? Rationaliseringer?
Ja.
Er det hvad du forventede?
Ja.
Det er deltagelse.
Hvad har du rodet dig selv ind i, Bedelia?
Skal jeg tage din frakke?
Vil du hellere jeg viser dig samme venlighed som sneglen fik?
Spise mig uden min viden?
Jeg synes, at viden er langt mere kraftfuld.
Hvorfor tror du, jeg tillader dette?
For snegle ikke er de eneste skabninger, -
- der foretrækker at spise med selskab.
Kunne dette selskab bare være Will Graham.
Jeg er bare fascineret over at vide, hvordan du vil føle, når alt dette...
Sker for dig.
Tekstet af NG Serier www.nxtgn.org